VÕLUAARE
AMMUSTEL AEGADEL ELAS AHNE KAUPMEES GALSAN.
RIKKA GALSANI KOKKULOETAMATUT KARJA KAITSES KARJUS BAIR.
Täna on meie teenistuse viimane päev.
Homme anname Galsanile karjasepiitsa üle ja saame vabaks nagu linnud.
Lõppes minu teenistuse aeg, Galsan. Ma lahkun sinu juurest.
Siin on su piits.
Teenisin sult välja 16 münti. - Hunt ja kull vahivad alati kõrvale.
Aga kokkulepe on kokkulepe.
Mis siis ikka, panin sulle valmis su 16 hõbemünti.
Siin need on. Pea kinni, pea kinni, ära kiirusta!
Sa unustasid, et kuu aega tagasi jäi mu ruuge mära lombakaks.
Mära tegi oma jalale haiget, kui sina ise sõitsid temaga karja vaatama, Galsan.
Maksta on vaja. Selle eest, et mära lombakaks jäi, võtan ma sult
1... 2... ainult viis hõberaha.
Aga sulle, Bair, jääb 11 münti.
Oota, oota, oota! Ära kiirusta!
Sa unustasid veel, et murdsid eelmisel aastal katki mu piitsa.
Ma ju murdsin selle hunti tõrjudes, kes su karja ründas, Galsan!
Aga kust sa tead, mida hunt teha kavatses? Võibolla oleks ta lihtsalt minema läinud?
Nii et veel 5 pisikest mündikest.
Aga pole midagi, Bair, sulle jääb ju veel
6 münti. - Aga kuub?!
Sa unustasid, Galsan, et ta ei osanud hoida kuube, mille talle andsid.
Ta on kandnud seda 3 aastat, aga selles on 33 auku.
Naisel on õigus. Räbaldunud kuue eest võtan ma sult ainult...
Päästke!
Kinni võtta ja visata külmunud steppi!
Ma tean sind, Bair. Tean su head ja vaprat südant.
Selle eest, et päästsid mu elu, viin ma sind mustade kaljude juurde.
Sinna on peidetud hinnaline aare. See aitab sind, Bair.
Ma tõin su, vapper Bair, kolme musta kalju juurde.
Kuid tea, Bair: kurjad jõud valvavad võluaaret.
Hoia end, Bair!
Mis see on?
See on tühi.
Tark kirst!
Väärt kirst!
Kui võlukirst satub rikaste kätte, häda sulle, Bair, ja kõigile vaestele!
Tervist, rändaja, kuhu oled teel?
Lähen rikkur Galsani juurde.
Võtsin talt laenuks vaid kaks münti, aga olen sunnitud talle andma viimase kitse.
Ma aitan sind. Pööra selg!
Hüvasti, taat! Ütle kõigile vaestele: las tulevad minu jurtasse!
Jonnakas kits!
Varem vaesed nutsid puudusest ja külmast, aga nüüd laulavad ja tantsivad.
Kõiges on süüdi Bair.
Tema jagab raha, riideid ja loomi paremale ja vasemale.
Vaiki, sa loll lammas!
Meile koputab häda uksele, aga sina närid mind nagu parm.
Lähen Bairi juurde.
Uurin järele, kust tal selline rikkus.
Päästke!
Kes sulle liiga tegi, vanake? - Galsan. Neetud Galsan.
Selle pärast, et ma ei saanud talle tagasi anda viit münti,
peksis ta mind julmalt ja viskas huntidele söögiks.
Ma aitan sind, vanake. Aitan.
Oota mind siin.
Siduge ta kinni!
See kirst saab minu omaks!
See saab sinu omaks, austatud Galsan, aga
kohtule on vaja tõendeid. - Siin on minu tõendid.
Ma allun ainult õigluse häälele.
Valmistage ette Uhtõr-Arbai pühad pallid.
Oo, Uhtõr-Arbai pühad pallid. Kui karjus Bair rääkis valet,
siis oo, pühad Uhtõr-Arbai pallid, muutuge härjapea suurusteks.
On tõestatud, et tühi kirst kuulub kaupmees Galsanile.
Karjus Bairi, selle eest, et valetas Uhtõr-Arbai pühade pallide ees,
siduda kinni ja visata huntidele söödaks.
KOLM ÖÖPÄEVA ISTUS AHNE GALSAN KIRSTU EES JA PALJUNDAS OMA VARA.
Ah siis selle pärast ei lase sa mind jurtasse!
Kohale roomasid? Roomasid platsi nagu madu!
See on minu Galsan! - Ei, see on minu Galsan! - Ei, see on minu, minu, minu Galsan!
Mida see tähendab? Kes sa oled?
Mina olen Galsan! - Mina olen Galsan! - Ei, mina olen Galsan, mina, mina, mina!
Ei, mina olen Galsan, mina, mina, mina! - Mina olen tõeline Galsan!
Mina olen tõeline Galsan!
Huvitav, miks oli kaupmees Galsanile vaja tühja kirstu, ah?
Mina olen Galsan! - Mina olen Galsan!
Ma tean, Bair, et võlukirst on õela rikkuri Galsani käes.
Aga kui sa ütled enne päikesetõusu kolm korda võlusõna "Ashar Karõb",
kirst kaob.
Teid on liiga palju saanud, ahneid Galsane ja julmi kohtunikke.
Aga mina pole üldse Galsan.
Mina pole kohtunik! - Tema on kohtunik. - Tema on kohtunik.
Ashar Karõb.
Pole enam õelaid Galsane. Pole enam julmi kohtunikke.
Jutustas Pastella